Jag tror på himlen.
Och jag tror på helvetet.
Jag har inte sett dem, men jag tror på att de finns.
De måste finnas.
För utan en himmel...
...utan ett helvete...
...kommer vi att sväva i ovisshet.
Kommer du?
Om det behövs hämtar sköterskorna oss.
Dr. Grey, han krampar!
Och nu? Kan vi gå nu?
Sadie, hitta nåt annat att göra. Nu.
Det är en order.
Varför är du fortfarande här?
-Jag är här för dig, Izzie Stevens. -Nej, det är du inte,
för jag gjorde slut med dig. Så du är inte här för mig.
Förlåt, men...
...du måste gå.
-Det kan jag inte. Jag är här för... -Mig. Visst.
-Jag är här för... -Sluta!
Dr. Bailey, jag ringde precis UNOS.
Jackson står högst upp på listan för lever och tarm.
Organen behövs nu. Ammoniaknivån har börjat stiga.
Men shunten skulle väl ge oss en frist på 24 timmar?
Var det inte det du sa, 24 timmar?
Melinda, vi gör allt vi kan.
Jag vet det.
Ursäkta mig.
-Herregud. -Han fick ett krampanfall.
-Jag gav honom lorazepam. -Sökte du Shepherd?
-Jag sökte dig. -Sök Shepherd.
-Patienten vill inte det. -Sa han det?
Ja. Sök honom inte.
Han är väldigt otrevlig.
Mr Dunn matchar pojken som behöver en transplantation.
Han matchar.
Det hade inte med anfallet att göra,
-men det vet du säkert redan. -Nej, nej.
Det här är mitt projekt.
-Dr. Grey får inte ta åt sig äran. -Du har antagligen hjärnblödning.
Det är därför Shepherd måste komma.
Han kommer ändå att dö.
Jag antar att pojken som behöver organ vill leva.
Och jag?
Jag har organ...
...och jag är redo att dö.
-Dr. Sloan. -Dr. Grey.
-Du först, dr. Grey. -Tack, dr. Sloan.
JOURRUM
Det känns fel på oändligt många sätt.
Men det finns ingen bok som berättar hur man ska hantera det här.
Jag behöver ingen bok. Jag gör vad som är bäst för min patient.
Det borde du också göra.
-Det gör jag. -Jaså? Har du sökt Shepherd än?
Tänker du söka honom?
Jag ska göra mitt bästa för att hålla pojken i livet
länge nog för att hitta organ.
Jag föreslår att du gör allt du kan för att hålla din patient i livet.
Vi är läkare, Grey. Inte... bödlar.
-Säg ingenting. -Låst.
Folk som sover eller...?
-Varför frågar jag ens? -Det här är fånigt. Jag behöver sova.
-Det lät inte bra. -Det lät hemskt.
Det lät jättehemskt.
-Herregud. Mår du bra? -Nej!
Den är böjd. Jag tror att jag har brutit den!
Hämta Torres! Nu!
De söker mig akut,
och jag har en gryta som har stått i ugnen halva natten...
-Hej. -Förlåt.
-Är Cristina här? -Nej.
Okej.
Det finns gryta i ugnen om du är hungrig.
Tack.
Har det hänt nåt?
-Har Matthew blivit bättre? -Nej. Fortfarande ingen hjärnaktivitet.
-Vad gör ni? -Vi tar blodprov.
Det är normalt. Ursäkta.
Ni ska vara med Jackson hela dagen.
Han har varken lever eller tarm,
så toxinnivåerna ökar och hjärnan sväller.
Vi kan inte hindra det, men vi kan ge honom mer tid.
Izzie, du hinner inte tänka på nån annan.
Stevens, nicka. Gäspa. Till och med rapa.
Gör nåt som visar att du kan hålla honom i livet.
-Ja. Förlåt. Jag lyssnar. -Snyggt. Tack för det.
Dr. Bailey, hur lång tid har vi?
Max 1 6 timmar.
Vi har en leverdialysmaskin som används i en klinisk studie.
-Leverdialys? -Det är nåt nytt, experimentellt.
Det kan ta bort toxinerna.
Det kan ge Jackson några timmar till. Kanske.
Okej, då så. Stevens, fixa en lCP-monitor,
kolla det intrakraniella trycket. Karev, hämta maskinen.
Och om nån redan använder den?
Om den personen har mer än 1 6 timmar i livet får de ge oss maskinen.
-Jag vill byta patient. -Dr. Bailey?
Jag vill byta patient. Den här pojken kommer att dö,
och jag vill inte se det.
Jag kan inte se det... Jag vill byta patient.
-När sov du senast? -Jag mår bra.
-Du måste vila i några timmar. -Jag mår bra.
Jag mår bra. Gå bara.
Okej...
Jag mår bra.
-Så glad du är. -Ja.
Jag är glad över att se dig. Du är inte glad.
Nej, men jag har varit här hela natten.
Hur är det med vår psykopat? Är han borta än?
-Ja, snart. -Ju snabbare, desto bättre.
Och förresten, mamma gillar dig.
Hon tycker att du är bra för mig.
-Dr. Torres! Tack gode Gud. -Jag ska till akuten, det är brådskande.
Det var jag som sökte dig akut, åt dr. Sloan.
Det är han som behöver dig akut. Han själv.
-Är Mark skadad? -Ja. Nej. Ja. Svårt skadad.
Svårt skadad om man är man,
men speciellt för dr. Sloan.
Han kan ha brutit ett ben.
-Ett ben? -Han bröt ett ben.
Jag bröt hans ben.
Du skojar, va?
Du skojar inte.
Cristina, jag vill be om ursäkt för igår kväll.
Det var inte meningen att jag skulle bete mig så.
Du behöver inte säga nånting.
Om jag duschar med en kvinna brukar jag göra det utan kläder.
Och om jag lägger mig naken i hennes säng somnar jag inte, och...
Det är okej.
-Nej, det är det inte. -Nej.
Men du behöver inte prata om det.
Det har blivit svårare att andas.
Du kan sluta, William. Du kan sluta när som helst.
Jag vet.
Ska jag söka dr. Shepherd?
Han är din pojkvän, va?
Ja. Jag trodde det.
Ja.
Jag trodde det.
Han har bra smak.
Allt jag kan tänka på är citroner.
Citroner?
När min farfar var döende sa han att det luktade citron.
Det var allt han kunde prata om i tre dagar.
Jag väntar på att känna lukten, och det gör jag inte.
Men han ljög alltid, så...
Säkert att du inte vill att jag ska söka dr. Shepherd?
Ja.
Okej.
O'Malley, vad du än håller på med måste du sluta med det.
-Jag hade tänkt gå hem. -Inte längre.
Du måste prata med sköterskorna.
Ta reda på om några av deras patienter är hjärndöda.
Korstesta de patienterna med Jackson Prescott.
-Han har inte långt kvar. -Okej.
Och O'Malley...
Ta hänsyn till deras familjer.
Vi behöver organ, men vi kan bara fråga.
Vi kan inte tvinga nån. Uppfattat?
Självklart, sir.
Cristina...
-Det är en ring. -Från min mamma.
Den är från mig. Den var min mammas, jag ska ge den till Meredith.
Jag vill veta om hon kommer att gilla den,
eller om jag ska göra om den.
-Det är inte mitt jobb. -Jag vet att ni fortfarande bråkar.
Är det inte dags att sluta med det? Jag frågar, för när jag friar
måste hon ha nån att prata med.
Hon saknar dig.
Mycket.
Du måste sakna henne. Jag vet inte hur du har det,
men du måste ha nåt som du vill prata med henne om.
Tyvärr. Fråga nån annan.
Ms Prescott? Har du ätit idag?
Du måste hålla dig stark. Ta en kaffe eller lite mat.
Jag stannar här med Jackson.
Gå du. Jag stannar.
Du är som killen som gick ut high school
och fortfarande hänger på fotbollsplanen.
-Tror du på himlen? -Vad?
Himlen.
Jag vet inte. Jag tror det.
För jag trodde att det här kanske var himlen.
Att få vara här med dig.
Men nu... Nu vet jag inte. Jag tror att...
-Jag tror att det här är helvetet... -Vad pratar du om?
-Jag är här för dig. -För mig. Jo, jag vet.
Jag fattar. Jag har hört det... tusen gånger.
Jag valde Alex. Jag är verkligen ledsen för det...
Och jag är här ändå.
Du gjorde slut och jag är här ändå. Säger inte det dig nånting?
Att du är svartsjuk. Att du inte vill att jag ska vara lycklig.
-Att du inte vill att jag väljer Alex... -Hör på nu! Du kan inte välja Alex.
-Jag är här för dig! -Denny...
Jag vill att du ska vara lycklig, Izzie.
Det gör jag. Och jag skulle gå om jag kunde.
Tror du att jag vill stanna här när du vill ha en annan?
Jag kan inte gå, för du lyssnar inte på mig.
-Jag är här för dig. -Vad betyder det?
-Du är läkare, Izzie.
Lista ut det.
Tack.
Vad?
Vad är det?
Inget.
Hur är det med din seriemördare? Höll du koll på honom inatt?
Ja. Jag har det under kontroll.
Cristina! Jag sa att jag har det under kontroll.
Säg att du sökte Shepherd.
-Han vill dö. -Meredith!
Han kommer ändå att dö snart. Om han dör här
kan vi donera organen till tioåringen. Derek vägrar tillåta det.
Jag har inte sökt honom, och jag hoppas att du inte gör det heller.
Jag vet att du tycker att det här är fel. Men låt mig göra det.
Snälla... hjälp mig.
Hjälp mig.
Jag vill inte dö.
-Jag vill inte dö. -Sök Shepherd!
Jag vill inte dö.
-Ska jag ta ut katetern? -Jag vill se Grand Canyon.
-Hitta den på ultraljudet först. -Jag vill fotvandra.
Jag vill se ut över Dead Man's Drop. Inte för att jag är död,
-utan på grund av utsikten. -Tyst.
-Vad sa du? -Ingenting.
-Ska man kunna se nålen? -Ja.
Skuggan i hålrummet, det är katetern.
Har vi hört nåt från UNOS? Något alls?
Jag ringer dem.
Jag vill se kinesiska muren också.
Jag reste mycket, men jag åkte aldrig till Asien. Det ångrar jag.
Min poäng, otroligt envisa kvinna,
är att det finns andra saker som jag vill göra och se.
Saker som jag vill göra, men som jag inte kan.
Jag kan inte åka till himlen, helvetet eller Asien. Jag kan bara vara här
-tills du listar ut det. -Berätta då!
Förlåt.
Ta en liten paus, dr. Stevens.
Pratar din syster med dig eller ger hon dig bara order?
Hon brukade prata med mig. Nu ber hon mig bara att försvinna.
-Vet ni att Sloan har brutit snoppen? -Vad?
-l jourrummet. Jag hörde honom skrika. -Med Torres?
Kanske. Men hon som red och bröt honom?
Det är tjejen för mig.
-Var det Torres? -Vad?
De strular jämt. Var det hon, tror du?
Hur skulle jag kunna veta det? Jag har inte med det att göra.
Ingen har med det att göra. Definitivt inte du. Och jag vet inget.
Om jag visste något skulle jag inte berätta det. Vi är inte vänner.
Jag tog ut din blindtarm och förstörde nästan min karriär.
Det gör oss inte till vänner.
Han måste opereras inom 20 minuter.
Okej, sir.
Du skulle ha sökt mig för länge sen.
Och när jag frågade hur han mådde skulle du ha berättat.
-Jag följde patientens önskningar. -Han får inga önskningar.
-Han dödade fem kvinnor. -Du tror du har rätt,
jag tror jag har rätt. Hade jag sagt nåt hade det blivit debatt.
Han har manipulerat dig sen han kom. Han specialiserar sig på kvinnor.
-Det var ett läkarbeslut. -Ett dåligt beslut.
Fel beslut. Du ska assistera under operationen
och se hur jag kämpar för att rätta till det.
-Hans lCP går inte under 25. -Är katetern blockerad?
-Den ser bra ut. -Okej.
Justera höjden på droppet. Höj sängen tio grader.
-Vad åstadkommer det? -Inte mycket.
Jackson, lyssna på mamma.
Det är inte dags. Du får inte dö än.
Du måste stanna hos mig. Stanna hos mamma.
Det är inte dags än. Jag älskar dig.
Och du måste kämpa. Du måste kämpa, Jackson.
Kom igen. Du måste kämpa för att leva.
-Ja, det är en penisfraktur. -Jag tar livet av mig.
Vi opererar, sen kan du ta livet av dig.
-Kan du göra det? -Han? Nej! Han är en slaktare.
Han är noggrann och håller tyst.
Jag har sett dig naken i en ST-läkares sovrum.
Jag har gjort det här förr. Det är inte komplicerat.
Händer sånt här ute på slagfältet?
Vi borde inte prata om hur det händer. Boka en operationssal.
Vi gör det snabbt, annars riskerar du permanenta skador.
Herregud! Inga permanenta skador, tack.
-Hej... -Lilla Grey, gå härifrån.
-Du får inte se mig så här. -Det är mitt fel.
Snälla du.
Snälla.
Prata med mig, O'Malley.
-Herregud. -Han är ingen donator.
De ska precis stänga av respiratorn.
-Dr. Shepherd! -Dr. Bailey?
Sluta med det där.
Lägg ned skalpellen. Han försöker ta livet av sig.
Gud må förlåta mig... Låt honom göra det.
Lämna min operationssal.
Om fem dagar kommer den här mannen att dö,
och hans organ dör med honom.
De kommer att begravas med honom och ligga och ruttna i jorden,
och det är ett brott.
Det är ett brott mot livet.
Det är bara fem dagar.
Det är allt vi tar, och han vill ändå inte ha dem.
-Vi svor en ed, Miranda. -Jag vet det.
Jag vet det, men...
...just nu förstår jag mig inte på den.
Jag förstår mig inte på den.
Sluta. Gör inget mer för honom.
Om jag avslutar operationen
är det samma sak som att sticka skalpellen i hjärnan.
Är det det du vill?
Ja, det är det jag vill.
-Ursäkta, vad vill du att jag gör? -Förlåt.
Jag vet att det är fruktansvärt.
Men vad jag vill ha...
...vad jag behöver...
...är din mans organ. Hans lever och tarmar.
-Han matchar... -Gå härifrån.
-Ursäkta? -Gå härifrån.
Ni får inte skära i honom mer.
Jag klarar inte...
Jag klarar inte mer.
Han var frisk.
Han var frisk för två dagar sen.
Jag älskar honom.
Och han for rakt genom en vindruta.
Jag måste stänga av respiratorn.
Han ska hålla mig i handen när jag har det tufft.
Han ska finnas här och hjälpa till.
Men han får komma till himlen.
Jag klarar inte mer.
Jag klarar knappt det här.
Så snälla, gå härifrån.
Jag vill inte att nån ska skära i honom.
Tack för hjälpen med det här. Du var inte tvungen att göra det.
Jo, det var ju utpressning.
-Jag hade inte tänkt göra nåt. -Jag hade inte tänkt säga nåt.
Det var inte jag, förresten. Med Mark.
-lfall du undrade. -Undrade vad?
Vem som bröt honom.
Vi är bara vänner. Vi har också...
Inte längre, faktiskt. Han träffade en annan,
och jag är kanske lesbisk nu.
Typ. Jag vet inte.
Han träffade en annan. Det gör inget, för jag lever i celibat.
Nu lagar jag mat istället.
Jag lagade kyckling. Jag är glad
att han har nån som kan bryta honom.
Fast jag saknar såklart en reservpenis.
lfall jag inte är lesbisk, alltså.
Och han var min vän. Det är han väl fortfarande,
men det är inte samma sak när folk träffar nån ny,
så jag har förlorat båda två.
Penisen och vännen.
Jag hatar att förlora en sak, för att inte tala om två.
lbland börjar jag prata
och säger mer än vad jag borde.
Jag har märkt det.
Cristina kan verka kall, men...
...det är bara ett lock.
Ett lock på en burk med känslor.
Men... det är en stor burk.
Så ge inte upp för lätt.
Torres, jag hoppas att du hittar en reservpenis
eller en härlig lesbisk tjej att laga mat åt.
-Vilket du än väljer. -Tack.
Hur mår han?
Det intrakraniella trycket är extremt högt.
Var fan har du varit?
Jag... hade saker att ta hand om.
Som en död kille som pratar?
Ja, jag... Jag vet inte.
Barnet här håller på att dö.
Det är så allvarligt att dr. Bailey inte klarar av att vara här.
Vi kämpar för att rädda honom, och du pratar med en död kille.
Du får gärna göra det hemma. Men inte här. Här är du läkare.
Börja bete dig som en.
-lCP är för högt. -Han fick hyperton saltlösning.
-När fick han lorazepam? -För 20 minuter sedan.
Sätt dropp, ge antibiotika och koppla honom till en BlS-monitor.
Kolla med UNOS igen.
Jag vet att det är osannolikt. Gör det ändå.
Hoppas att det går bättre för Bailey än för oss.
Han blöder kraftigt. Ska jag dränera?
Det är upp till dr. Bailey.
Dr. Bailey?
-Ska jag dränera? -Nej.
-Vi borde göra nåt... -Jag vet, dr. Yang.
...snart.
Du bestämmer, dr. Bailey.
Det är upp till dig.
Är jag bödel eller kirurg?
Det är upp till dig. Du bestämmer.
Ta skalpellen.
Han kan inte ta med sig lever, tarmar eller njurar till himlen.
Hjärnan är död, men organen är antagligen fina,
för han är ung.
Och jag vet att du inte vill tänka på det.
Det är mer än nån ska behöva tänka på.
Men han kan inte ta med sig organen.
Jag hörde att det finns en sjukgymnast här
som gör en yoga-grej
där hon blir som en kringla ovanpå killen.
-Hon har slutat. -Jag trodde att det var Torres.
Vem det än var går till Seattle Grace-historien.
Sloan är en legend.
Kan du tänka dig vilka muskler som krävs för att bryta en sån man?
Sluta prata om det!
-Du vet nåt. -Jag vet att ingen har med det att göra.
Hon vet nåt. Såg du nån komma ut ur rummet?
-Det var kanske hon. -Vad?
Det var jag. Okej? Kan vi glömma det nu?
Det var jag.
Jag brukar vrida mig på ett sätt som de flesta killar älskar,
och jag vred mig lite för mycket och slet nästan av den. Okej?
Jag kan ta på dig.
Jag kan känna doften av dig.
Om du är död, hur kan jag då känna doften av din hud?
Så du är kanske inte död.
Det var kanske den delen av mig som var galen.
Det här är kanske den del som inte är galen. Du lever.
Är det så det är?
Nej.
Hur kan jag då känna ditt hjärta?
För att jag finns... för dig.
Är du ett spöke eller en dröm eller...?
Du är läkare, Izzie, en vetenskapsman.
-Tänk som en sådan. -Det gör jag.
Det gör jag!
Vetenskapsmän tror på det de kan se.
Det de kan känna. Fakta.
Hårda fakta.
Jag slog till dig. Det är ett faktum.
Jag kände ditt ansikte. Det är ett faktum.
Vi älskade. Det är ett faktum.
Jag kan känna din andedräkt mot min hud. Det är ett faktum.
Det är ett faktum.
Izzie.
Vad är det som händer?
Det är upp till dig nu.
Jag är rädd.
lCP stiger fortfarande.
-Hyperventilerar du honom tillräckligt? -Ja.
Höj upp honom helt.
Jackson, du måste kämpa. Okej?
Melinda, du måste flytta på dig. Du är ivägen.
Kämpa för mammas skull. Snälla Jackson!
Ms Prescott.
-Nej, nej, nej! -Du måste låta dem jobba.
Jag kan inte lämna min son. Det går inte. Snälla.
-Låt mig stanna, snälla! -Vi väntar där ute.
-Ser du nån blödning? -Det ser fint ut.
Bra jobbat, dr. Yang. Sy ihop honom.
-Tack, sir. -Vilket slöseri.
Han lever, dr. Grey. Vi räddade ett liv.
Det är aldrig slöseri.
Han är bara en liten pojke.
Han har aldrig sovit över hos nån. Han har aldrig lärt sig cykla.
Melinda, lyssna på mig.
Mirakel sker varje dag. Folk överlever.
Även när de inte borde.
Jag måste stanna hos honom. Han har aldrig varit nånstans utan mig.
Han kan inte dö ensam. Jag måste vara med honom.
Du är här för honom trots att du inte är i samma rum.
Det är du. Du är här för honom.
Du är...
Jag ärhärfördig, Izzie Stevens.
-Jag är här för dig. -Du finns inte.
Izzie, jag sa ju att jag är här för dig.
Dr. Bailey säger att du måste komma nu.
Håll om honom.
Han lämnar oss. Håll om honom och hjälp honom att släppa taget.
Det är okej, älskling. Släpp taget.
Det är okej.
Mamma blir inte arg.
Du kan släppa taget. Det är okej.
Det är okej, Jackson.
Vi har organ!
Kör honom till operationssal tre!
-HLR! -Flusha adrenalin.
50 bikarbonat.
Vena cava är klar.
Jag tar bort klämman.
Har vi några svarta fläckar?
Det ser bra ut.
-Han chockar! -HLR!
Hämta akutvagnen!
-Himmel eller helvete. -Ja.
Du är här för mig.
-Ja. -Nej.
Du är inte här för mig.
Du är här för mig.
Du kom för att hämta mig.
Jag visste inte vad himlen var.
Jag trodde att du var min himmel.
Jag älskade dig så mycket.
Jag älskade dig så mycket att när jag fick komma tillbaka...
...trodde jag...
...att du var min himmel.
Men kanske...
...är jag ditt helvete.
Jag är sjuk.
Jag är sjuk, eller hur?
Och istället för att berätta det...
...istället för att rädda mig...
Din skitstövel! Din själviska skitstövel! Jag hatar dig!
Jag visste inte att det fanns en chans. Mirakel sker.
Mirakel sker varje dag. Du sa det själv.
Gå härifrån.
Jag kan gå nu. För nu vet du.
Men det är ditt val. Du får välja.
Men, lz, om jag går...
Jag vet inte om jag kan komma tillbaka.
Om jag går...
l valet mellan himmel och helvete
väljer jag himlen! Jag väljer livet!
Försvinn! Gå härifrån!
Gå.
-Jag hoppas att det här är himlen. -Gå.
Ja...
Vad väntar du på?
Det här.
Jag lever.
Ja.
Jag manipulerade dig.
Din pojkvän hade rätt.
Jag ville förstöra din karriär.
Jag manipulerade dig hela tiden, dr. Grey.
Och jag ville se resultatet.
Du var rädd, William.
Döden är skrämmande. Jag hade också varit rädd.
Det skulle vara bra att ha ett vänligt ansikte där...
...när de dödar mig.
Jag hade planerat en hel kväll igår. En riktig dejt.
Det var en klar kväll, en av de fem Seattle har per år.
Jag hade tänkt ta dig till West Point Lighthouse
för att titta på norrskenet.
Jag hade planerat en dejt.
Jag vill ha en ny chans.
Jag vill att du ger mig en ny chans.
Du har problem.
Du har stora problem.
Ja.
Ja, det har jag.
Vill du vara med mig ändå?
Ja.
-Hej. -Gå härifrån.
-Nej. -Lilla Grey...
Jag heter inte Lilla Grey. Jag heter Lexie.
Förlåt att jag bröt din...
Förlåt att jag skadade dig.
Och förlåt att du är förödmjukad.
Men jag går ingenstans.
Jag har en vän som vaktar dörren.
En god vän. Och eftersom ingen kan komma in
tänker jag lägga mig hos dig och stryka dig över håret.
För det är vad jag gillar när jag inte mår bra.
Hur mår han?
Vi stoppade in organen så sent.
Mellan hjärnödemet och reperfusionskomplikationerna
vet vi inte hur mycket hjärnan har skadats.
Vi vet inte ens om han kommer att vakna.
Jag gick över gränsen idag.
Jag riskerade min läkarlicens.
Jag gick över gränsen.
Jag med.
Himmel. Helvete. Ovisshet.
Ingen vet vart vi ärpå väg...
Citroner.
Farfar ljög inte trots allt.
...eller vad som väntar när vi kommerdit.
Men det vi vet helt säkert...
Jackson?
Kan jag få lite vatten?
...äratt vissa ögonblick taross till en annan plats...
Jag vet att du inte förstår mig.
Jag förstår inte mig själv.
Jag ville visa medkänsla.
Det var därför jag gick.
Det var anledningen.
Och det var hemskt. Det var hemskt.
Det är okej.
Hon sitter i bilen och kan inte sluta gråta.
-Friade du? -Nej, hon gick på Williams avrättning.
Ibland finns himlen på jorden.
Och just nu ärdet kanske allt vi behöver veta.